3. turnaj MČRA 2013 Trenčín
![titulní obrázek](data//titulni-obrazky/32.png)
15.6.2013 od Zdenka Kölblová, 97x přečteno
Těžko lze najít lepší ukončení náročné soutěžní sezóny než kvalitní hokejový turnaj (kromě závěrečného večířku, ale to je jiný příběh). Na MČRA bývá ta kvalita běžná a když se sejde navíc dobrá parta lidí a dobrá nálada, o krásné zážitky a následně dlouholeté vzpomínky nebývá nouze.
Krokodýli jezdí na MČRA pravidelně již několik let, CSKA se připojila vloni poprvé. Výlet dopadl poměrně dobře a proto nebyl důvod si akci nezopakovat. Letos jsme se tedy vypravili do Trenčína.
ZS Mariana Gaborika v Trenčíně
Dnes už nevíme, koho napadlo opustit Nymburk, ale změna je život, Trenčín nakonec není na druhém konci světa a Slováci jsou skoro normální lidi. První záležitosti kolem turnaje se jako obvykle začaly řešit už na podzim, potom se to na delší dobu odložilo a nakonec jsme vše doháněli na poslední chvíli. Krokodýli měli situaci již nacvičenou, celkem spořádaně vytvořili tým (hlavně i díky tomu, že vlastně celý tým tvoří jejich stálá sestava během sezóny), u CSKA byl opět problém s hráči. Po loňské nepěkné zkušenosti s několika členy, kteří tým v polovině turnaje opustili, byla především snaha tomuto předejít (bohužel nepodařilo se úplně, ale k tomu se ještě dostaneme). Nicméně nakonec se po týdnech řešení přece jen dospělo k jakémus výsledku a kompletní dva týmy s doprovodem mohly vyrazit.
jedeme na turnaj
Termín letos vyšel na druhý víkend v dubnu a ještě pár dnů předtím jsme dokonce i v Brně odklízeli čerstvě napadaný sníh. A pak přišlo najednou z ničeho nic jaro, jak je tady u nás zvykem, a v pátek 12.4. jsme odjižděli ze slatinské benzínky v tričkách (Krokodýli v nových zářivě červených mikinách) a se slunečními brýlemi na očích. Jistě nikdo nečekal, že hned cesta tam se stane jedním z největších dobrodružstvích výpravy. Problémy začaly již v Brně a nebudu vás napínat, jednalo se o technické potíže s dopravním prostředkem. Ti z vás, kteří se účastnili loňského Nymburka, mají jistě stále v paměti cestu domů, kdy se zastavovalo na „každém druhém rohu“. Nyní to vypadalo podobně ovšem s tím rozdílem, že si nikdo nechtěl koupit pivo ani jít na malou, dokonce vlastně ani nikdo moc nechtěl zastavovat, všichni byli téměř střízliví a nadržení na hokej. Dojeli jsme až do Kunovic, kde jsme našli útočiště na parkovišti u místní samoobsluhy. Řidič a zpočátku i několik zkušenějších účastníků zájezdu se ihned pustili do opravování závady, později zůstal pod autobusem již jen řidič...
přestup v Kunovicích
Zkrátím to – nějakým zázrakem se celkem brzo zjistilo, že dále nepojedeme, ještě větším zázrakem se podařilo poměrně rychle domluvit mikrobus s vozíkem, který nás mohl v krátkém čase naložit a dopravit na místo. Dalším zázrakem jsme úplně přesně zaplnili všechna volná místa v mikrobusu a dvou autech, která jela následně z Brna, a konečně asi největší záhadou bylo, jak se vešlo třicet hokejových báglů a dalších věcí do vozíku za mikrobusem. Podařilo se, nikoho jsme nemuseli opustit a skoro nic nechat za sebou. Na místě zůstal pouze Gajdův RedBull chladící box velikosti menší popelnice, který na chvíli posloužil jako bufetový stolek při svačině na parkovišti, ale tím jeho role v této výpravě skončila. Měli jsme v Kunovicích nechat i Gajdu, ale nestalo se tak. Ale všechno zlé je pro něco dobré a alespoň jsme pochopili, že už ho nevezmeme nikdy příště.
cesta mikrobusem
Zbytek cesty proběhl celkem v poklidu a do Trenčína jsme přijižděli již za tmy a vydatného deště, přesto ještě stále včas. A pak to šlo již všechno jako na drátkách, vyložit věci, administrativní záležitosti, ubytování, zápas a večer se šlo pít. Prostě klasický turnaj, na který jsme se těšili a chystali (někteří) už od září :)
V této reportáži najdete dále články: